Tidigare:
Mitt palats är stort. Foajén är som Cappella Palatina i Palermo.
Du kommer till Palermo, och ett lik dyker upp.
- En alla hjärtans dag-hälsning. - Vissa ställen inom sig når han inte.
- Har du varit pappa? - Till min syster. Hon hette Mischa.
Hannibal!
Jag förlåter dig.
Var det trevligt att träffa honom?
Ja, det var det. Bland annat.
Han visste hur han skulle hitta mig.
Du visste var han skulle leta efter dig.
- Han förlät mig. - Förlåtelse är för stort...
...och svårt för en ensam person.
Man måste vara två: svikaren och den svikne.
Vilken av dem är du?
Det är oklart.
Svek och förlåtelse -
- kan jämföras med förälskelse.
Man ska inte försöka styra den man är kär i.
Du kommer att åka fast.
Förloppet är redan satt i rörelse.
Oroar du dig för din patient eller för dig själv?
Jag oroar mig inte för mig. Jag vet exakt hur jag ska ta mig ur -
- vad det nu än är jag har blivit insyltad i.
- Gör du det? - Jag gjorde det innan.
Var söker Will Graham nästa gång?
På en plats dit jag inte kan resa.
Hem.
Aukstaitija i Litauen
Det är inte helande att se sitt barndomshem.
Men man ser om man är skadad.
Hur och varför. Om det är det man vill veta.
Jag vill veta det.
Var det här konstruktionen började?
Av mitt minnespalats?
Dörren är i mitt minnes mitt, och du är här och känner efter låset.
Rummen i ditt minne som tillägnas dina första år -
- skiljer de sig från de andra?
Skiljer de sig från det här rummet?
Här finns ljud och rörelse. Stora ormar som brottas i mörkret.
Andra rum är statiska scener, fragmentariska.
Som målade glasskärvor.
Allt knutet till minnen som leder till... andra minnen.
Rum som du inte klarar av att gå in i.
Inget som rymmer därifrån ger dig tröst.
Skrik fyller några av ställena, men korridorerna ekar inte av skrik.
För jag hör musik.
Studiolo är aggressiva. De har förstört akademiska anseenden.
- Att stå inför dem är farligt. - Ni ville se mig falla, Sogliato.
Ni gjorde skäl för er inför drakarna på Studiolo.
Och du gjorde bra ifrån dig.
Först applåd och sen tårfyllt bifallsrop.
Man kallar er mästaren i Palazzo Capponi.
Punch Romaine är en cocktail skapad av Escoffier.
Förstaklassgästerna på Titanic drack den vid sin sista middag.
Kommittén har en ny intendent. Man saknar inte den gamla.
Jag kan inte avgöra om min seger föll i god jord.
- Då följde ni inte med. - Jag följer med mycket.
Men inte på ett planlöst sätt.
Det var nog impulsivt.
Du har övervägt det ända sen du valde att bjuda på Punch Romaine.
Jag kan inte se.
Tekniskt sett dödade du honom.
Är du inte intresserad av att behålla friden du har funnit här?
Entropi varar inte. Oordningen kommer gradvis.
Två män från Capponi är döda.
Jag har bara dödat en. Tekniskt sett.
Du drar dem till dig, inte sant?
Allihop.
När han begick sina brott i Florens -
- tog il mostro troféer från kropparna, men lämnade aldrig spår.
Dr Lecter är försiktig.
Han kommer att slå till, men han har inte behov av att slå till ofta.
Under långa perioder låg il mostro lågt.
Det här är första gången på tjugo år.
Du har nya bevis...
I fönstret i polisens laboratorium -
- hänger man vitlök som ska hålla onda andar borta.
Man är inte öppen för nya idéer. Min stad driver med mig.
Min jakt på il mostro gör så att kråkorna kan hacka i mitt hjärta.
Hur är ert hjärta?
Välhackat.
Om det inte redan har hänt, kommer il mostro att återvända till Florens.
Följ med mig tillbaka. Vi har möjlighet att rädda vårt anseende -
- och få hedern inom vår kår genom att fånga monstret.
Jag söker inte monstret.
Inte mitt hus, inte min brand. Jag söker Will Graham.
Du gör honom orolig.
- Du gör intrång. - Jag känner Hannibal.
- Har han skickat dig? - Jag heter Will Graham.
Jag är obeväpnad. Får jag ta ner armarna?
Avtryckaren kräver ett tryck på 1,35 kg. Just nu är det 0,9.
- Vad säger han? - Han vill att du ska se på honom.
Prata med honom. Men så blir det inte.
Du har lagt bort den takt och ton som människor brukar bemötas med.
Han har lagt bort dem.
Det enda han får är att höra ljudet av vatten.
Det är det de ofödda hör. Deras sista minne av frid.
- Du håller honom här som ett djur. - Så gör jag inte mot djur.
- Vad har han gjort? - Han åt upp henne.
Mischa?
Hur länge har han varit din fånge?
Vi har varit varandras fångar mycket länge.
Hur hamnade du i den här situationen?
Den frågan gäller oss båda.
Och svaret är troligen detsamma.
- Vad heter du? - Chiyoh.
- Hur känner du Hannibal? - Ganska väl, kan man säga.
Nakama? Det betyder "väldigt nära vänner" på japanska.
Ja, vi var nakama.
Sist jag såg honom log han när vi skildes åt.
Alla sorger kan bäras om de vävs in i en historia.
Berätta en historia för mig.
På romartiden delades alla kadaver. Adeln fick bästa biten.
Näst bästa gick till prästerskapet. Sen kom borgarna och armén.
- Il quinto quarto fick de fattiga. - Femte fjärdedelen?
Inälvorna utgör cirka 25 % av vikten.
Quinto quarto gick från nödvändighet till tradition.
Sibilo caratteristico. När lungorna pyser, är rätten färdig.
Coratella con carciofi.
Lila kronärtskocka med lever, lungor och hjärta från ett lamm.
Sogliato vet inte vad han missar.
- Så fräckt att inte komma! - Han beklagar.
- Madonna! Det doftar himmelskt. - Det är det. Jag skryter inte.
- Jag behöver inte stöd. - Håller ni med, signora Fell?
Min mans ego mäts inte med vanliga metoder.
Jag lagade den här rätten till min syster när jag var mycket ung.
Du har säkert förbättrat receptet sen dess.
Köttet...
- Ni har en utmärkt slaktare. - Sannerligen.
Lammet ska vara nyslaktat, och inälvorna ska tillagas samma dag.
Jag övervakar alltid processen.
Vi bygger sagor som vi accepterar.
Våra minnen skapar fantasier när det händer nåt vi inte vill tro.
Jag accepterar det som Hannibal har gjort.
Jag förstår varför han gjorde det.
Mischa förklarar inte Hannibal. Hon kvantifierar inte det han gör.
Han gör det som gjordes mot henne.
Hur vet du att din fånge dödade Mischa?
Hannibal sa det.
Hannibal tog en person från mig.
Är du här för att ta nån från honom?
Om jag vore som Hannibal...
...skulle jag redan ha dödat dig.
Lagat till dig, ätit upp dig och gett resterna till honom.
Så skulle han ha gjort.
Det har du tänkt länge på.
Vet du var han är?
Varför letar du efter honom när han lämnade dig med ett leende?
Jag har aldrig känt mig själv -
- så väl som jag gör när jag är med honom.
Hannibal är inte här.
Det finns ställen på egendomen som han inte går säker på.
- Dåliga minnen... - Vad finns det här för dig?
Hannibal ville döda mannen för det han gjorde mot Mischa.
Jag lät honom inte döda honom, så Hannibal la hans liv i mina händer.
Han var nyfiken på att se om du kunde döda.
Det är han nog fortfarande.
Hur var du som ung man?
Jag höll på Mefistofeles och avskydde Faust.
Vill du prata om ditt första vårlamm?
Skulle du vilja det?
Varför kan du inte åka hem? Vad hände dig där?
Inget hände mig. Jag hände.
Hur smakade din syster?
Spring!
- Är ni troende, signor Crawford? - Det är väl alla?
Tro kommer med fantasin.
Vi föreställer oss möjligheten till ett liv efter döden.
Will Graham dog. Lui era morto. Io ero morto.
Han var död. Jag var död. Det var inte nåt vi hittade på.
Vad ser Will Graham nu?
Jag lånade hans fantasi... och förstörde den.
Jag vet inte hur han satte ihop den igen.
Folk kommer hit för att närma sig Gud.
- Gjorde inte Will Graham detsamma? - Kanske det.
Will Graham förstår Hannibal. Han accepterar honom.
Alla söker väl förståelse och att bli accepterade?
Förlåt.
Det var ditt verk. Du befriade honom.
Det var dig jag ville befria.
Hannibal var nyfiken på om jag kunde döda.
- Men det var du också. - Jag ville inte detta.
Jo, det gjorde du. Du gjorde det han gör.
Han skulle vara stolt över dig, sin nakama.
Visste du det?
På nåt plan visste du.
Han gjorde en historia av händelser som bara han själv hade upplevt.
"Alla sorger kan bäras om de vävs in i en historia."
För Mischa.
- Jag ska hjälpa dig att hitta honom. - Varför det?
Jag har ingen anledning att bli kvar. Inte nu längre. Tack vare dig.
Det din syster fick dig att känna -
- var mer än du medvetet kunde kontrollera och förutse.
Eller förhandla.
Jag vill påstå att Will Graham får dig att känna nåt liknande.
En sinnets och omständigheternas kraft.
Kärlek.
- Han kommer på besök eller inte. - Det är samma sak med förlåtelse.
Och med svek, skulle jag vilja påstå.
Guds svek, vilket förutsätter Guds förlåtelse.
Alla kan svika.
Ibland har vi inget annat val.
Mischa svek inte mig.
Hon påverkade mig att svika mig själv, men det förlät jag henne.
Om tidigare beteende är en indikator på framtida beteende...
...finns det bara ett sätt för dig att förlåta Will Graham.
Jag får äta upp honom.
Översättning: Veronika Haraldson www.btistudios.com